I tider av tyranni och orättvisor då lagen förtrycker folket-
-tar de fredlösa plats i historien.
England, i slutet på 1100-talet var en sådan tid.
Svensk text: Toya, Simontax & robin8
www.SweSub.nu - ger dig en bättre mening -
- Vad är det som försiggår? - Var inte dum, Walter.
- Jag är fortfarande husets herre. - Gå upp, Richard.
- Vem där? - Vakna, Thomas.
Öppna portarna!
Horungar. Pil.
Lykta.
Jag ser er, horungar. Jag ser er!
- Tjuvaktiga kryp. - De har tagit allt vårt utsäde.
- Vad ska vi så med? - Be.
Kung Rikard Lejonhjärta, utblottad på rikedom och ära-
-drar plundrande hem till England efter tio års korståg.
I hans armé finns en bågskytt vid namn Robin Longstride.
Detta är historien om hans hemkomst och hur han skyddar-
-de svaga mot de starka och döms till ett liv utanför lagen.
Hallå, där!
Slottet Chalus. Frankrike, 1199 e. Kr.
-Varsågod, gosse. -Tack, Robin.
- Robin, bågskyttarna har radat upp sig. - Typiskt, jag är utsvulten.
Göm de här. Vi äter dem till kvällsmat istället.
Sire. Ert bad, Sire.
- Herregud, Loxley. Få dem att sluta. - De älskar er, Sire.
Mitt huvud. Det låter som helvetesklockor.
- Är det slottet? - Ett till slott att erövra-
- sen far vi hem till England. - Var hälsad kung Rickard!
- Skjut! - Tryck på!
Bågskytt! Håll dig vid liv. Vi ses ikväll.
Glöm inte pengarna den här gången. Jag tar dem gärna från dig.
Tryck!
Framåt!
Skydda kungen! Skydda kungen!
Förbered barrikader!
Nu söver vi fransmännen för gott!
Höj barrikaderna!
Jimmy. Lugnt och fint. Se till att det fungerar. Spring!
Hjälp!
Täck mig!
Nu.
Spring!
Tillbaka! Död åt Frankrike!
- Det blir en fin nåldyna! - Kung Filips röv!
Se vad de gör för Lejonhjärta! Se vad de gör för Lejonhjärta!
Skjut på!
Det ska brinna hela natten, grabbar. Låt dem inte släcka den.
- Idioterna bryter igenom och får äran. - Bra gjort, Jimmy.
TOWERN I LONDON
- Ers Majestät. - En engelsk prinsessa, utestängd från-
-sin makes sovrum av en liten fransk pudding.
- Skäms ni inte? - Han borde skämmas.
Säg det till honom då. Kika genom nyckelhålet leder ingenstans.
John.
- Herregud! - Fröken, får ursäkta mig.
- Min son har behov av mina råd. - Inte alls, fråga henne.
Har du ingen anständighet, mor? Du borde inte se mig i det här tillståndet.
Tyvärr, det är färdigt.
- Jag vet, men det är min mor. -Det räcker.
Det är nog bra ändå att du hör vad jag har att säga.
Fast jag vill inte ha dig i min närvaro.
Anledningen till att jag är här är för att rädda riket-
-från konsekvenserna av det här olämpliga nöjet.
- Hennes farbror är Frankrikes kung. - Det är sant.
Ner med dig.
Hennes farbror vill ha henne tillbaka. Filip vill ha en ursäkt för att korsa-
-kanalen med en armé och du har gett honom den ursäkten.
- Ta din äkta maka och rädda England. - Min maka är lika ofruktsam som en sten.
Är det verkligen den fru du vill att jag ska ha?
Du, som hedrade din man med åtta barn-
-så att du nu då döden har tagit resten-
-har en kung och minstingen i kullen som kallar dig "Mor".
Hellre en pigas oäkting än att du lägrar brorsdottern till Englands fiende.
Eller lägra henne och äkta henne, mor.
- Jag bad påven om en ogiltigförklaring. - Tror du att påven-
-föredrar Englands kungliga minsting framför Frankrikes kung?
Kanske, då jag är son till Eleonora av Akvitanien.
Och för Englands framtida kung. Rikard Lejonhjärta är 40 år, om inte mer.
Och inga barn.
Jag är en blivande drottning.
Ja. Ja.
Förstår du?
Hon är min Eleonora.
Inser du nu att det inte handlar om tur, utan om minne och snabb hand.
- Fångade en fasan i morse. - Tre val. Höger, vänster eller mitten?
- Mitten. - "Mitten", säger han. Mitten.
Tyvärr, unge man.
- Robin! De behövs till grytan. - En käck rackare!
- Okej, vad har vi mer? - Elden kommer göra jobbet.
Vi tar oss igenom tidigt på morgonen.
Med god vind är vi hemma om tre dagar.
- Återvänder du till Nottingham? - Jag har en fru som väntar på mig.
Jag har en mor som vägrar att dö och en bror som önskar mig död.
Det första jag kommer att göra är är att låsa in dem.
Ert folk kommer glädjas åt er hemkomst.
Det får de fortsätta med. Jag blir ihågkommen som jag var.
Min armé vet bättre.
Lejonhjärta är eländig.
Var man i armén dyrkar Ers Majestät.
Fjäska inte för mig.
Jag förstår svårigheten i att bli vän med en kung.
Kom nu, Loxley. Låt oss hitta några sluskar, dryck och skratt.
- Få se om vi kan hitta en ärlig man. - Ja, det gör vi.
Det handlar inte om tur. Utan om minne och snabb hand.
Jag har snabbt öga. Jag iakktar dig.
Tre val... Höger, vänster eller mitten.
- Jag tar det fjärde valet. - Fjärde?
Jag har iakttagit dig ett tag nu, Longstride. Det finns ingen ärta.
Det här spelet är ett trick!
Du tar ut ärtan när du gör dina rörelser. Jag fick dig.
Rör den inte igen.
Jag gör det!
Du förlorar.
Det går bättre än du tror.
Knäböj, era okunniga jävlar! Knäböj inför kungen!
- Flytta er bakåt, nu. - Det här är lekande soldater, Loxely.
Syndare i min smak. Vem av er startade bråket?
Jag, Sire.
- Jag slog först. - En ärlig man.
- Och vem bråkade du med? - Med mig, Ers Majestät.
Jag trodde inte att han var en bra man, han visade mig motsatsen.
En fiende som visar respekt. Stå upp, båda två.
Inte du.
Modig och ärlig.
Är du ärlig nog att säga till en kung det han inte vill höra?
Vad anser ni om mitt korståg?
Kommer Gud att vara nöjd med min uppoffring?
Nej, det kommer han inte.
- Varför säger du det? - Massakern i Acre, Sire.
Tala!
När ni fick oss samla 2500 muslimska män, kvinnor och barn...
Den unga kvinnan vid mina fötter-
-med händer bundna, såg upp på mig.
Det var inte rädsla i hennes ögon. Inte ilska. Bara medlidande.
För hon visste, att när ni gav ordern-
-och våra klingor föll mot deras huvuden-
-var vi med ens gudlösa. Allihopa.
Gudlösa.
...ärliga...
...modiga...
...och naiva.
Sådan är er engelsman.
Just sådan.
Bra gjort, Robin. Du visade honom.
- Piskningen blir värst. - Nej, brännjärnet.
- Om de inte hänger oss. - Nej, det här blir det värsta.
Och det här blir slutet på det hela. Så fort jag kommer loss, sticker jag
Jag är inte skyldig Gud eller nån annan, mer av mina tjänster.
FONTAINEBLEAU SEINES STRÄNDER, FRANKRIKE
Ert vapen, Godfrey.
Filip av Frankrike.
Varsågod
- Har ni känt John länge? - Ja, faktiskt.
På engelska, tack.
Vi har delat samma bröst.
- Amma. - Just det.
Vi har stått varandra nära sedan dess.
Bra.
För England, under din vän John, är ett land utan kämpaglöd.
Jag kan besegra London med en armé av tuppar.
Men Rickard är på väg hem.
Och under Rickard är England mycket starkare.
Rikard kommer att återvända hem genom skogen Broceliande.
Vi känner till den exakta platsen.
Han reser alltid före sin armé med några betrodda riddare.
Med Rikard död blir det lätt för er att vända landet mot John.
Vi får aldrig ett bättre tillfälle att invadera.
Även döende djur kan vara envisa.
Döda Lejonhjärta och ni kommer att bli rikligt belönad.
- Till er tjänst, Ers nåd. - Nej, det är jag som är skyldig er.
Dags att äta. Kom och ät soppa.
För England!
Jag dödade kungen! Titta! Jag dödade kungen!
- Jag behöver en läkare här! - Läkare! Snabbt!
Ge oss skydd! Ge oss skydd nu!
Skydda honom!
Skydda kungen. Läkare!
- Varför, Loxley, mår du inte bra? - Läkare!
Vin.
Vad händer?
- Kungen är död! - Död?
- Död. - Okej, Jimmy.
Slå ut piggarna. Vi skapar vårt eget öde hädanefter.
- Jag följer med er. - Nej, vi tar inga luffare.
Ju fler desto bättre. Han kan komma till nytta.
- Vart ska vi? - Till en båt på kusten-
-innan 3000 soldater hinner dit och priset för överfarten hundrafaldigas.
- Våra löner då? - Om det var svårt att få betalt-
-medan han levde... Försök få betalt av en död kung.
Samla ihop era utrustningar, så fort som möjligt.
Jag gillar den nya kyrkan.
Lady Marion. Det hade varit tråkigt att åka utan att säga adjö. Tack.
Jag önskar er en god resa, fader Tancred.
Men det var för att söka vår nya herde.
Du har varit saknad på söndagsandakten och på mina predikningar.
Jag vill ha en tyst kyrka, fader, när jag ber om ett mirakel.
Er nya skara är kvinnor, barn och gammalt folk. Våra män är ute i krig-
-eller återvänt brutna. Föräldralösa springer vind för våg i Greenwood.
Våra fält är redo för sådd, men vi har inget utsäde.
- Och kyrkans lada är full av säd. - Ni förväntar er väl inte att kyrkan-
-ska låta sin säd användas för att beså era fält? Säden är för York.
Jag är broder Tuck.
Fader Tancred har blivit befordrad till York, där han kommer att påminna-
- biskopen om att folket i Nottingham... - Biskopen behöver inte påminnas om-
-att folket i Nottingham ska skörda vad de sår och ångra sina synder.
Miraklet jag ber om är att biskopen visar lite kristlig barmhärtighet.
Som jag sa, fader. Jag vill ha en tyst kyrka när jag ber.
Ni kommer att få problem med Loxleys från Peper Harow.
- Är du biodlare, Tuck? - Jag sköter dem och de mig.
Stopp!
Bakhåll!
Är ni riddare? Var är kung Rikard?
Var är kungen?
- Död. - Död?
Verkligen?
- I så fall, vart är ni på väg? - Leverera kronan.
Rikards krona.
Hur mördar vi en kung som redan är död?
Ge mig kronan. Den finns i sadelväskan.
Kronan! Skynda dig.
Hämta tillbaka kronan! Döda hästen!
- Ni är engelsman. - När det passar mig.
Vem är ni?
Robert Loxley.
Det där är kungens häst.
Jimmy! Akta dig!
Jimmy!
- Robin, de är fransmän. - Ligg i bakhåll.
Vad är det som händer?
Framåt.
John.
Nej. Han är död.
Hjälp.
Mitt svärd.
Det har stort värde för mig. Det tillhörde min far.
Sir Walter Loxley...
...av Nottingham.
- Känner ni till det? - Ja, jag har hört talas om Nottingham.
Då har ödet... Öden har lett mot mig.
Ni måste ta svärdet till min far. Det kommer att ge mig frid.
Jag tog det i vredesmod, utan hans samtycke.
Ni måste förstå bandet av kärlek mellan far och son.
Min far övergav mig när jag var 6 år.
Jag vet lite om kärleken mellan far och son.
Jag ber er Longstride. Säg att ni gör det.
Jag ska.
- En pakt svuren i blod, Robin. - Det är en skråma, Allan. Det är allt.
Robin!
Loxley var på väg mot kusten för att möta fartyget.
- Kronan kan vara vår biljett hem. - Vi är vanliga bågskyttar, Robin.
Vi blir anklagade för mord om vi kommer dit med kungens krona.
Hur vet du att riddarna du ser verkligen är riddare?
Det är ingen skillnad mellan en riddare och någon annan man, förutom klädsel.
Allt vi behöver finns omkring oss.
Rustningar, hjälmar, svärd.
Och vi kommer hem till England som rika män.
Med hästar och guld.
Ödet ler äntligen mot oss.
Och jag kommer inte att vända ryggen åt henne.
Ta av dig kronan, Will och fyll den till brädden.
Vi överlämnar denne gosses själ i Din vård, Herre.
Vi ber, väl framme vid evighetens port, låt honom komma in.
Goliat har plöjt jorden bra, men till vilken nytta? Nässlor?
Nässelsoppa och maskrossallad, håller oss levande.
- Den här vägen, Goliat. - Tills ett mirakel inträffar.
Marion, sheriff.
Marion, jag har varit i Peper Harow och väntat förgäves-
-på att Sir Walter ska ta emot mig.
Jag har bättre saker att göra än att hemsöka hans tröskel.
Sant. Rånare strövar fritt i Sherwood. Det är sheriffens sak, ta tag i det.
Nästa gång bryter jag upp dörren.
- Om han är för stolt för att betala... - Nej, nej. Han är inte för stolt.
Han är för fattig. I kung Rikards namn har ni berövat oss vårt välstånd-
-för att betala utländska äventyr. Här hemma har kyrkan i Guds namn-
-inhöstat den största andelen av vad vi hade avsatt till mat för oss.
Mellan en sheriff och en biskop, skulle jag inte våga döma-
-vem som är den största förbannelsen för ärliga engelsmän.
Varför gör du mig till din fiende när du har tillgångar för att-
-få mig som din beskyddare? - Vilka tillgångar?
Om ni går nu, förlänger jag ert liv-
-genom att inte berätta för min man om ert besök, när han kommer hem.
Din man? Efter 10 år?
Om han inte är död, så ruttnar han på vägen mellan bordellerna.
Så talar en man med erfarenhet.
Tänk på saken, Marion.
Sir Walter är döende utan en arvinge.
Peper Harow kommer att tillfalla kronan och du får leva bland buskarna.
Du kommer gladeligen till mig då.
FRANKRIKES NORRA KUST
Där, kapten.
Sir, vi fick höra att vi skulle förvänta oss 12 ryttare och kungen.
Vår älskade kung är död.
- Länge leve konungen. - Länge leve konungen.
Och vem är ni, Sir?
Sir Robert Loxley av Nottingham. Och ni?
Jag är kungens stallmästare, Sir.
Kom ombord innan tidvattnet lyfter henne Det kommer in snabbt.
Så vad är planen för morgondagen?
Båten stannar vid Gravesend på vägen till London.
Vi lämnar äran åt att få återlämna kronan till dem och försvinner.
- Vart? - Norrut.
Ja, det passar mig.
"Res er och res er igen, tills lamm blir lejon"
THAMES FLODMYNNING ENGLAND
Gör er klar, Sir Robert. Vi dockar om 20 minuter.
- Gravesend? - Nej, ers nåd.
Slottets kaj, Towern i London.
Will.
John. Allan.
- Var är vi? - London.
Herregud!
Vi angör om 10 minuter.
När det är klart, bered er på en ritt.
Vad händer om Loxley är känd hos kungens mor, bror eller nån av dem?
Då kommer vi att få rida för våra liv.
Jesus, Maria och Josef. Peter och Paul och Maria!
Jag visste det! Jag visste det!
God morgon, ers nåd. Jag har några goda råd för denna tragiska dag.
Ni förstår allt måste ske felfritt.
När ni överlämnar kronan till Lady Eleanor går ni ner på höger knä.
Se henne inte i ögonen när ni berättar att kungen är död.
Res er inte upp förrän alla andra gör det. Förstår ni?
Ja.
Agnes.
- Min brokad i blått och guld. - Ja, ers nåd.
Skingra er för drottningen.
Sluta.
- Vad är detta? Vad händer? - Kung Rikard återvänder från Frankrike.
Har Loxley vilselett oss?
Fall på knä.
Lev väl min son.
Res dig nu.
En kung är död.
Länge leve konungen!
Res er.
Ni...
Jag känner er inte.
Robert Loxley, Sire, av Nottingham.
Välkommen då.
Och hur dog min bror?
I strid, Ers Majestät. Det var hans stig.
Ni förtjänar en belöning...
...för att ni förde hem nyheten.
Fall på knä.
Sa ni att ni var från Nottingham?
Ja.
Din far, Sir Walter, är skyldig skatt till kronan.
Min krona. Tala om för honom att det är jäkligt dyrt att styra ett land-
-alla måste bidra på sitt sätt. Vi börjar med den här.
Gör plats för kungen! Bered en väg!
- Ers Majestät. - Gör plats för kungen!
- Bered en väg! - Godfrey.
Godfrey, min vän. Så roligt det är att se dig.
- Hur var din resa? - Bra, Sire.
- Vad har hänt med ditt ansikte? - En jaktolycka. Det är inget.
Skrämmande. Kalla det ett duellärr.
Damerna kommer att älska dig desto mer.
Jag böjer mig för era kunskaper om damer, Sire.
Ni kan resa er upp nu.
Sir Robert.
Ni har kanske hört talas om mig. Jag är William Marshal.
Din far och jag var unga män tillsammans.
Hälsa att jag kommer på besök snart. På vårens första svarta natt.
- Jag kanske behöver honom. - Det ska jag, jag berättar det.
Vem han än är och vad han än är, så vet han för mycket.
Gör dig av med honom.
Kom igen, följ efter.
Plikta med vad ni har. Mat, mynt, kläder eller ert liv.
Thomas Cooper.
Är det du?
- Är du sjuk, Thomas? - Vi är alla sjuka.
- Var är resten av er? - Säg inget, Loop kommer bli arg.
Din mamma kommer att bli arg.
Antingen kommer ni med mig eller också följer jag med er. Ni väljer.
Seså. Var är de?
Svara mig.
Fyra män, fem hästar, en grå.
- Har ni sett dem? - Det hållet.
Kan du inte sjunga en glad melodi?
Sjung en fot-stampare om äventyr, djärvhet och mod.
Nej, sjung nåt om en kvinna.
En stor kvinna.
Rätt. Jag är klar, pengarna är delade och så bör även vi vara.
Vart ska du gå?
Jag står i skuld till nåt för min tur, och jag avser att betala tillbaka.
Varför det?
Inskriften på svärdet gäckar mitt minne.
Kanske bara jag som inbillar mig, jag vet inte.
Jag tänker återge svärdet till ägaren och uppfylla hans sons sista önskan.
- Är du galen? - Du sa nyss att vi var i fara.
Nu väljer du att gå tillbaka, ifrån den säkra vägen?
De kommer säkert dit och hittar dig.
Vi kan inte återgälda vår tur med ringaktning. Det inbjuder mörkret.
- Jag följer med dig - Jag med.
- Ja. - Nej.
Detta är vår sista kväll tillsammans. I morgon, går vi skilda vägar.
Packa ihop era andelar. Vi äter och sover sen.
Will, du tar första vakten.
Will.
Se upp med var ni sätter fötterna!
En av dem kom undan.
Jävlar! De har stulit min förmögenhet.
Rikards armé kommer hem.
Det kostar pengar att hålla en armé. Marshal, du har hand om pengarna.
Ja, men att upplösa armén kan kosta mer än att behålla det.
- Varför det, kansler? - Kung Rikards fälttåg var kostsamma.
Och de förväntade intäkterna...
Vad betyder det för mig, Marshal? Min brors bekymmer är över!
De är över!
Lämna rummet.
- Så... Beskattning. - Beskattning?
Mjölkar man ett torrt juver sparkas man av från pallen.
Bespara mig minnen från bondgården, du har inga och jag förstår dem inte.
Det är svåra tider. Vi kan köpa tid. Jag kan skicka sändebud som ordnar lån.
Det finns pengakistor från Sicilien till Normandie.
Låna pengar med mössan i hand. Din herre är en kung.
Kronan kan kräva pengar hemma.
Baronerna i norr åberopar fattigdom, en evig sång för rika män.
Så, vad finns att göra?
Ge mig lov att fara norrut med en grupp beridna män.
Köpmän och markägare kommer att fylla skattkammaren eller likkistor.
Engelsmän som dödar engelsmän.
De som är lojala mot kronan har inget att frukta...
...och lojalitet innebär att man betalar sin del för att försvara riket.
Det var väl talat. Tycker ni inte det, Marshal?
- Mor? - Richard vann inte lojalitet genom hot utan genom att vara ett föredöme.
Mor, din heliga son var en idiot.
Och du stöttade all dårskap, härifrån till Jerusalem och tillbaka.
Ja, du dyrkade honom.
När krigaren förlorade territorium svårvunna av hans far-
-kysste du hans bild, medan England var tvungen att betala fyra års intäkter-
-som lösensumma när han greps. Du kan skyllas lika mycket som nån annan-
-för vraket som är mitt arv.
Jag har gett henne fler sår än vad det här slaget gav mig.
Kansler.
Marshal...
...ni tjänade min bror troget och min far före honom.
Ni har tillbringat tillräckligt med tid med min familj-
-och, utan tvekan, vill ni spendera mer med er egen.
Därför, och med ett beklagande-
-accepterar jag att ni avgår från alla era ämbeten och affärer som rör riket.
Ringen.
Ers Majestät.
Välj noga den plats där ni vill placera er dolk, Godfrey.
För jag kommer också att välja noga.
Öppna porten!
Nottingham.
- Är det här ditt folk? - Vet inte. Skulle kunna vara.
De ser inte så mycket ut för världen, dessa mellanenglandsbor.
De har hållit er på plats.
Jag hörde att ni pojkar från Welsh lever på purjolök.
Ni bor tillsammans med får.
Förbannade skotska tjurskalle.
Vill ni reta upp en bisvärm? Era svärd skulle inte göra nån nytta.
Är ni byns biodlare?
Nej, jag är munk. Tuck är mitt namn.
Broder Tuck, kan ni berätta var jag kan hitta Sir Walter Loxley?
Uppe i Peper Harow...
Hur lång tid kommer ärendet ta?
Var försiktiga. Gud vare med er alla.
Var det allt? Efter 10 år?
Bäste broder, var kan en man bli...
...lagom medvetslös genom att dricka?
Han hör till prästerskapet. Jag ber om ursäkt, broder.
- Har ni mynt? - Jag har mynt.
Två stycken.
Var.
Har ni provat honungsdrycken som vi kallar mjöd?
Kom med mig.
Mjöd får mannen att stråla.
- Flicka. - Flicka?
Antingen håller ni på att bli blind eller också vill ni ha allmosor.
- Är ni husets föreståndarinna? - På sätt och vis, ja.
Jag vill träffa Sir Walter Loxley.
- Och ni är? - Robin Longstride.
Bara Robin Longstride? Inget Sir?
Nej, frun. Inget Sir.
Är ni här om skatten?
Nej, jag här för att ge honom hans svärd. Hans son är död.
Den här vägen.
Han tar hand om er häst.
Marion!
Maggie, var är hon?
- Ers nåd, Sir Walter kallar. - Jag vet, Margaret. Jag hör honom.
Berätta att vi har en gäst.
Jag är Marion Loxley. Roberts hustru.
Ers nåd, jag är skyldig er en ursäkt. Om jag hade vetat...
Dåliga nyheter är dåliga nyheter oavsett hur de kommer.
Jag är skyldig er ett tack för att ni tog er tid att komma hit med det.
Kämpade ni tillsammans med min man?
Ja.
Dog han väl?
I ett bakhåll... Han utsågs till att föra hem Richards krona.
Marion, vem är här?
En resenär, Walter.
Nyheten kommer att ta mycket hårt på honom.
- För in honom. - Ja, ja.
Säg att Robert är i det Heliga Landet, att han hälsar och snart är tillbaka.
Marion, vår resenär kan vara törstig. Vandrare är alltid törstiga, eller hur?
Ert namn, Sir?
Longstride. Robin Longstride.
Hånar ni mig?
Sir... er son...
...bad mig ge er det här.
Och hur kan Robert försvara sig om han inte har ett svärd?
Den förlorade sonen kommer inte att återvända trots allt.
Så, inga tårar, ingen förlåtelse från sin far.
Ingen gottgörelse kan göras.
Såg ni honom dö??
Jag var med honom när han gick bort.
Han sista ord handlade om kärleken och bandet mellan far och son.
Förlåt min ohövlighet, men min sorg har väntat på denna dag.
Kom hit, så att jag kan ser er.
Robin Longstride.
Tillräckligt vanligt, men ett nobelt saxiskt namn.
Ni ska äta middag med oss.
Men först måste ni ta ett bad, Sir. Ni stinker.
Jag la fram några av min makes kläder.
Jag hoppas ni inte finner det för obehagligt.
Ers nåd...
Jag behöver hjälp med ringbrynjan.
Winifred.
Huvan har ett spänne i nacken.
Om ni tar av huvan, så hittar ni snörningen på baksidan av vapenrocken.
- Tack. - Jag ser till att de tvättas.
Mera vin, Marion.
Ni reste långt för att ge mig den här. Jag kan inte bestämma-
-om det gör er trovärdig. - Eller manipulativ.
Marion, jag försöker bara värdera vår gästs egenskaper.
- Är han stilig? - Ja.
Som bönder är ibland, när de är nyktra.
Roa oss genom att berätta en historia om ert liv, Sir.
Det är sällan vi har gäster, bara skatteindrivare och tiggare.
Jag vet inte var jag kommer ifrån, bara var jag har varit.
Så, Marion, vilken färg har hans ögon?
Jag vet inte än.
Jag har ett förslag till er unge man.
Ni gav mig detta svärd, det har stor betydelse.
Om ni ger mig er tid, så blir det ert.
Jag kan stanna en dag, eller mer.
- Jag har en fråga att ställa. - Och vad är er fråga?
Orden på svärdets fäste, vad betyder de?
Jag har mycket att berätta om historia, om er historia.
- Det är mycket snällt. - Ni har inte hört den andra halvan-
-av mitt förslag ännu. Jag vill att ni stannar i Nottingham och tills vidare-
-bli min hemkomna son och därmed Marions make.
- Nog! Du har druckit för mycket. - Lyssna! Vi vet båda två att-
-utan en make kan du förlora marken när jag dör.
- Bestrider du det? - Nej.
Om jag säger att detta är min son, kommer han att ses som sådan-
-och sen även som din make.
Det är ett rättvist avtal och jag förväntar mig inte barn eller så.
Nej. Svärdet i utbyte mot er tid, Longstride.
- Har vi ett avtal? - Ja.
Marion, gå och berätta för tjänarna-
-att min son har anlänt och att vårt hem är helt igen.
Säg åt dem att ringa i kyrkklockorna för att fira och mera vin, tack.
Hembrygd.
Om jag inte var byns präst-
-skulle jag ansöka om att bli byns fyllo.
Utmärkt.
En man kan få mycket ömhet här.
Jag har inte sett så många kvinnor-
-för så få män, utanför ett nunnekloster.
Hemligheten till framgång är att aldrig satsa på den sötaste.
Börja med den alldagliga till vänster.
Hon är ungefär i min storlek. Jag ska få henne att le.
Jag ska få dig att le! Kom hit!
- Varför kallas du Lille John? - Vad menar du?
Jag är proportionerlig.
HAMPTON BAY SYDKUSTEN I ENGLAND
Sluta.
Det verkar som att vi ska dela min kammare.
En list för att övertyga tjänarna.
Ja, men om syftet är villfarelse...
...borde ni inte tilltala mig med "Min make" eller "Kära du"?
Var inte löjlig.
Kommer ni med eller inte?
Fråga mig snällt.
Jag ber er, käre make, vill ni dela min kammare?
Här.
Jag sover med en dolk. Om ni så bara rör er för att komma nära-
-kommer jag att skära av er mandom. Har ni förstått?
Tack för varningen.
Hej hundar.
- Hur mår ni min vän? - Bra tack.
De drack mycket och väntar på dig.
200 franska soldater landsteg i natt vid Hampton Bay. Jag kommer att följa...
Godfrey.
Var är era män?
De är döda, Ers nåd.
- Och Loxley? - Han lever.
- Då har ödet lämnat honom åt mig. - Rör på er. Mot Barnsdale!
Jag hör en mans steg. God morgon, min son.
God morgon, Walter.
- Far. - Far.
Så vad är det du vet om min historia?
Ha tålamod. Du måste visa upp dig idag. Bär ditt svärd.
- Marion. - Jag är här, Walter.
Låt din man återbekanta sig med sin by och sitt folk.
Jag gör i ordning hästarna.
Jag känner mig styrkt. Jag vaknade i morse med en glödande svullnad.
Åttiofyra. Ett mirakel.
Jag har alltid undrat över mäns privata samtal.
Make.
Det här är rikt land. Var är din boskap och dina får?
Sålda, uppätna, stulna, handel. Vi har haft sju magra år.
Vårt kött är nu kanin.
- Eller vildsvin om lyckan står oss bi. - Och rådjur?
Om du är villig att riskera din hals för kungens bödel.
Alla rådjur tillhör Hans Majestät.
De är först och främst Guds gåvor och inte kungens ägodelar.
Om det är olagligt för en man att klara sig själv-
-hur ska han då kunna vara en fri man?
- Välkommen hem, Sir. - God morgon, Joseph. Emma.
Sir Walter är vår Lord och ni är Robert som återvänt, agera utifrån det.
Sir Robert. Kommer ni ihåg mig? Tom Chamberlain. Grisbonde.
Du ser inte ut att vara en dag äldre.
Sir Robert. När kommer våra pojkar komma tillbaka till oss?
Kommer ni att hitta Jamie och säga åt honom att komma hem?
Inget arbete och lite mat har fått byns pojkar att ge sig av.
- För att bli soldater? - Plundrare.
Titta där.
Fortfarande här?
Tillsvidare, hänvisa till mig som Sir Robert. Jag ska förklara senare.
Mina beväpnade män. Mer belevade än så här kan de inte bli.
Allan A'Dayle, Will Scarlet och Lille John.
Lady Marion.
Ni verkar ha haft en minnesvärd afton.
Verkligen.
Lady Marion Loxley. Min hustru.
Bra gjort.
Lite förhastat men bra ändå.
- Rätt gjort, Robin. - Sir Robert.
- Sir...
- Sir Bob. - Sir Robert.
Broder.
Marion. Det kom goda nyheter från Peper Harow i morse.
Sir Robert, trevligt att se er igen.
Ni skulle ha talat om vem ni var när vi möttes på fältet. Välkommen hem.
Ja, det borde jag ha gjort. Förlåt mig broder. Vad händer här?
Kyrkans spannmål ska flyttas till York. Politik från London, har jag hört.
Det är vår säd. Den hör hemma i den här jorden.
Jag följer bara order från mina överordnade och följer deras regler.
Har Hans Helighet vetskap om din rikedom av honung?
Det finns vargar i York, Sir Robert. Glupska vargar.
Bina är min familj.
Jag är avsiktligt ett ombud.
Jag är ingen kyrklig broder. Har aldrig varit det.
Mina bin ger liv. De är mitt liv, Sir Robert.
Borde inte biskopen få veta så att präster-
-kan sprida Nottinghams honung på Nottinghams bröd?
Tänk om säden inte att når York?
Då behöver man inte tala om bin.
Jag var en gammal ungmö när Robert uppvaktade mig.
Jag var dotter till en respektabel änka med en fingerborg av ädelt blod.
Vi vigdes och en vecka senare lämnade han oss-
-med fartygen mot Frankrike och det heliga landet.
Och det var mitt äktenskap med en man... jag knappt kände.
- En bra riddare. - Kort, men ljuvlig.
Jag menar, han var en bra riddare. En bra rustad riddare, en soldat.
Ja, min rustade riddare och jag var hans.
Stopp! Ni kommer att bryta hans nacke.
Marion.
Lugn.
Det gick bra.
Jag kan inte röra mina ben.
Tack.
Ers nåd?
Så det är min tur nu?
Tack.
Bra gjort, Sir.
Att få se Lady Marion ben var bortom mina vildaste förhoppningar i morse.
Jag tror inte att ni känner min man... Sir Robert.
Låt mig presentera sheriffen av Nottingham.
Välkommen hem, Sir Robert.
Ni utmärker er snabbt genom att rädda kungens bagge.
- Vad är detta? - Det som är mitt i pengar.
Jag har rätt att ta med varor eller boskap.
Om det är Guds vilja.
Här är baggens skattevärde till kassan.
Er oförskämdhet mot Lady Marion, ser jag som en skuld oss emellan.
Mjöd och sädesbrännvin?
Jag tänkte väl det.
- Vi behöver göra en sak. - Till er tjänst.
Ni skulle ha stuckit när ni hade chansen. Nåt är på gång, nu går vi!
Stopp. Stoppa hästarna.
Du där, flytta undan! Vi har ett ärende för kyrkan.
Ingen får passera, om de inte kan svara på gåtan.
Mångalning! Och hur lyder gåtan, din oförskämda usling?
Vad har 18 ben och kommer inte någonstans?
Ditt nästa drag kommer att bli ditt sista.
God afton, min vän.
Jag kräver att få veta vilka ni är.
Vi är männen i huvor.
Muntra nu, på er bekostnad.
- "Herren tar" - Och vi ska ge tillbaka.
- Så det nu i månskenet. - Varför då?
När det gror, kan jag hävda att det är Guds mirakel.
Kyrkan i York skulle aldrig förneka ett mirakel.
- Hur långt är det kvar? - Ungefär 18 km.
Jag trodde att du hade åkt.
Fälten har blivit sådda.
Jag ville inte väcka er.
Hur hittade ni utsäde?
Om ni måste fråga, så var det inte en gåva.
Tack.
- Pikenerarna är redo! - Vapnen är klara!
Förbered!
Kung John är inte min kung!
Du! Är du Baldwin? Öppna porten!
- I vems namn kommer du emot oss? - I kung Johns namn.
Betala eller brinn.
Vi har betalat med både pengar och män för kung Rikards krig!
Och vi har inget mer att ge!
- Bränn det. - Bågskyttar!
Gör plats! Låt hästarna komma fram.
Seså.
Ers nåd, den här vägen!
I Johns namn, genom Guds nåd, kung av England...
Låt det bli känt för alla som vistas här att en skatt är utmätt!
De personer som vägrar följa lagen...
...kommer härmed att utsättas för stränga straff.
På order av Hans Majestät kung John.
Fader Tancred!
Ers Majestät.
Jag har förlorat kung Johns förtroende, men han lyssnar kanske på er.
Jag vet nog bättre, William.
Ni är mycket klokare än er uggla.
Det vill jag säga, jag har levt längre.
- Edward, ta honom. - Ers Majestät.
Tyvärr är John inte Rikard, Ers Majestät.
Men jag tjänar tronen, och tronen kommer att uthärda.
Tala klarspråk, Marshal. Vad bekymrar er?
Kronan är utsatt för fara.
Godfrey har smitt ränker med Filip av Frankrike.
Franska trupper har redan landat här. De mördar engelsmän i kung Johns namn.
Baronerna i norr kommer att starta ett inbördeskrig mot tronen.
Vår kust lämnas försvarslös mot invasionen, som säkerligen kommer.
Så det är upp till Johns mor att skälla ut honom som ett barn-
-och leda honom till hans plikter.
Min son har en fiende i hovet som står honom närmare än någon vän.
En engelsk förrädare. En betald agent för Frankrike.
Varför berätta för mig när det är kungen som måste få veta?
Isabella!
Det är ni som måste berätta.
Berätta för kung John att du har ett meddelande från Frankrike.
Varför inte berätta sanningen? Att William Marshal...
En mor som han misstror, skulle föra vidare orden från en vanärad man?
Nej.
Om du vill bli drottning, så måste du rädda John.
Och England.
Nej!
Nej! Nej!
Godfrey, jävla Judas!
Vid Kristi lekamen, det är en lögn.
Du ljuger!
Det är sant.
Jag är ledsen, min kära.
- Sheriff. - Där uppe.
En man som inte vill uppge sitt namn kräver audiens hos sheriffen.
Kräver?
- Gå härifrån. - Ers nåd.
Skatteinsamlingen fortskrider snabbt.
Nottinghams tur har kommit.
Bra. Bra.
Berätta för Sir Godfrey att sheriffen i Nottingham är hans man.
Han får sätta sin prägel på min myndighet.
Jag ser problem med Loxley från Peper Harow.
Ger en blind man er problem?
Ja, och hans son kommer att ge mer.
Riddaren Robert Loxley kom hem den här veckan.
Marion.
Gå ifrån! Fortsätt.
- Har han talat än? - Han spionerade, Loop.
Spionerade?
Jag skäms över dig, Robert.
Hej, Marion. Jag har kommit för att rädda er.
- Känner ni honom? - Det här är Sir Robert Loxley, min man.
Sir Robert, rymlingarna i Sherwood.
- Lösgör honom. - Nej, spioner ska inte släppas så lätt.
- Det var ovänligt. - Var ni en korsriddare?
- Ja. - Hörde ni det, pojkar?
Ni överlistade en riddare.
- Mina män är bra kämpar. - Jag vet inte det.
Antalet kan ha varit till deras fördel.
De rör sig dock tyst, som varelser i skogen.
Men man måste förbli en man. Man blir inte som varelserna man jagar.
- Vi är soldater. - Nej.
Soldater slåss för en sak. Vilken är er?
Ni har ingen och det gör er till plundare.
Vanliga tjuvar med en hel del att lära.
- Som vad? - Jag kan lära er att knyta knopar.
Jag kunde lära er vilka träslag det är som gör era bågar starkare.
Jag kunde lära er hur man gör pilar som flyger mer än 6 meter.
Och jag kan hjälpa Marion att lära er hur ni ska hålla er rena-
-så att ni inte blir sjuka.
Jag vet inte vem ni kämpar mot, men det är inte jag. Jag är inte er fiende.
Om ni vill prata med mig så vet ni var ni kan hitta mig.
Hustru?
SLOTTET I BERKHAMSTED MARSHALS RESIDENS
Marshal.
Undan! Gör plats för kungen!
Ers Majestät.
- Vad fan gör ni här? - Sire?
Kan ni hålla djuret stilla? Har det fått skakningar?
- Jag har sett hur ni har övergivit mig. - Vid vårt sista samtal...
Då var inte Filip av Frankrike på väg med en invasionsflotta.
Var han det, Marshal?
Min vän Godfrey...
...är inte den vän jag trodde han var.
Han eggade upp de norra baronerna mot mig.
De kommer söderut med en armé.
Marshal, hur vågar de?
Sire, glömda män är farliga män.
Man måste säga till baronerna-
-att när fransmännen kommer är vi alla engelsmän.
- Fitzrobert. - Baldwin.
Vi skapar en armé från norr och marschera mot London.
Baroner behöver ledarskap.
Kloka kungar vet att de måste låta män se dem i ögonen-
-höra deras röster.
Låt oss rida norrut tillsammans för att möta dem.
De marscherar mot sin kung, Marshal.
Deras kung.
Vi kommer att möta dem med vår milis spjut i deras magar.
Ni har förlorat greppet, Marshal.
Vi ska nog ta hand om baronerna utan er.
Sadla en ledig häst, jag rider iväg omedelbart.
Jag vill veta var jag kan hitta Godfrey.
Jag har hittat honom, Ers nåd.
- Var? - Nottingham.
Han ses tydligen som Walter Loxleys son.
Då tar vi oss till Nottingham.
Ta inga fångar. Lämna ingen sten osvedd.
Ta två män, fyra hästar.
Rid snabbt mot kusten, vidare till Paris och ge budskap till kungen.
- Vad för budskap? - Tala om att tiden är inne.
Jag kommer att göra den här platsen berömd.
Kom, Allan! Jag får dem att dricka. Du får dem att dansa.
Javisst.
Musik, skratt, spraket från en eld och en grillad gris.
Livet har återvänt. Tack vare dig, Robin.
"...först då blir lamm lejon."
Hur visste ni att det var jag?
Vem annars skulle sätta sig bredvid mig oinbjuden.
Om inte en vän från förr?
Hur mår du, William?
- Jag mår bra, men jag är bekymrad. - Hur kommer det sig?
Jag rider vidare mot Barnsdale ikväll.
Jag har hört talas om baronernas ilska mot kronans skatteindrivare.
Ilskan har omvandlats till handling.
De samlas för att marschera mot kungen.
Tror du att du kan övertala baroner att vända tillbaka?
Att vända om, nej.
Men för att ansluta sig med kung John mot en fransk invasion.
- En vad? - Hjälp mig, Walter.
Jag kan inte följa med dig. Jag kan inte tala för den kungen.
- Han är den enda kung vi har. - Men inte vårt enda hopp.
Förklara.
- Marion. - Jag är här, Walter.
Detta är min gamla vän, William Marshal.
Lady Marion Loxley, min sons fru.
Jag hade tur att se Sir Robert när han landsteg i London.
Jag tror att ni vet bättre, Marshal.
Sir William, jag vet att ni skulle vilja träffa Robin Longstride igen.
- Vi har träffats förut. - Ja, Sir, jag vet i London.
Nej, när ni var barn.
Käpphäståldern.
Sir Walter och jag återvände från det heliga landet för att hämta hem dig.
Men du var borta. Vi hade förlorat Thomas Longstrides son.
Det var ett sår som aldrig läkte.
Du behöver få veta det jag vet.
Din far var en stenhuggare.
Är det till din belåtenhet?
Ja. Det är det.
Men han var mer än så. Han var en visionär.
Vad såg han?
Att kungar har behov av undersåtar-
-lika mycket som undersåtar har behov av kungar.
En farlig tanke.
Din far var en filosof. Han hade ett sätt att tala-
-som gick rakt in i öronen och rörde ditt hjärta.
Inget av detta kan skrivas ner, Robin.
Du måste anförtro det till din själ.
Det handlar om konsten att minnas.
"Res er och res er igen tills lamm blir lejon."
Slutligen lyssnade hundratals, tusentals, och tog till sig hans krav-
-på rättigheter för alla stånd, från baron till livegen.
"Res er och res er igen..."
"...tills lamm blir lejon."
Vad hände med honom?
Blunda.
...grunden utgörs av rätten till frihet för alla människor!
Longstride, upphör med frihetsbreven och ge oss deras namn!
Du var där. Du såg det.
Jag kommer inte att göra det.
Inte död.
Inte nu.
Här är mitt exemplar av huvudavtalet.
Det här frihetsbrevet för rättigheter skrevs av din far.
Och här är... Det är namnen på alla baroner som undertecknade brevet.
Fitzrobert, Baldwin, Marshal och jag.
Han ville ha ett frihetsbrev så att alla män...
- Vänta där. - ...fick samma rättigheter.
Sir Walter, en budbärare har anlänt.
Ta in honom. Kliv in, sir.
- Ers nåd. - Jag lyssnar.
Peterborough har bränts ner av kungens män.
Fitzrobert samlar en armé för att dräpa kung John i London.
Marshal önskar att ni närvarar vid rådet i Barnsdale.
Vänta utanför.
När stunden är inne, kommer mannen.
Tiden för undanflykter är över.
Nu, håll om mig som en son.
Gå.
Maggie. Var är min fru?
Jag kunde inte hitta henne, Sir.
Oavsett om vi kämpar för våra liv, vår familj eller vår ära-
-måste vi kämpa ända in till döden.
- Du har varit för mycket vid hovet. - Tiden där har gett mig perspektiv.
Under tiden vi pratar seglar kung Filip mot vår kust.
Godfrey och hans marodörer är fransmän!
Varje bortslösad minut av oenighet-
-tar oss närmare förstörelsen av vårt land!
Vi har fått blöda, på grund av kungen, lång tid före Godfrey.
Rid tillbaka till London och tala om för kungen-
-att vi kommer att möta honom på det fält han väljer.
Vi kommer inte att slåss för att rädda Johns krona.
Låt honom hellre falla på knä inför oss.
Jag ger er mer, Sir Baldwin.
Mitt bröst för svärdet i din hand.
Använd mitt.
Varsågod.
Inte? Är det den här ni vill ha? Det är den här han vill ha.
Bra. Hellre får ni den än att fransmännen tar den.
Ni missförstår mig, Sire. Jag har varken rätt till eller anspråk på kronan.
Men den rätte bäraren bör akta sig.
Nu lyder vi bara lagar vi själva varit med om att stifta.
Vi är inte får som kan styckas till stek av era slaktare.
Godfrey föresatte sig att vända er mot mig.
Då gjorde han mer än vad som behövdes.
Ett mycket viktigt beslut.
Tycker ni inte att vi har betalat för höga skatter alldeles för länge?
Här föddes jag.
Res er och res er igen tills lamm blir lejon.
- Vad betyder det? - Att man aldrig ska ge upp.
Vi vill inte vara lojala mot en krona som rånar och svälter oss!
Kungen måste lyssna på oss!
En kung köpslår inte om undersåtarnas lojalitet.
Utan lojalitet finns inget kungadöme. Ingenting.
Jag talar för Sir Walter Loxley.
- Låt mannen tala. - Låt honom tala!
Tala! Tala!
Tala, om ni måste.
Om ni vill bygga för framtiden-
-måste ni lägga en stabil grund.
Lagarna i det här landet gör folket till kungens slavar.
En kung som kräver lojalitet, men inte erbjuder nåt tillbaka.
Jag har marscherat från Frankrike till Palestina och tillbaka.
Och jag vet, att tyranni bara rymmer misslyckande.
Man bygger ett land som en katedral, från grunden och uppåt.
Bemyndiga varje man...
...och ni vinner styrka.
Vem kan invända mot så förnuftiga ord?
Om Ers Majestät erbjöd rättvisa.
Rättvisa i form av ett frihetsbrev, som tillät alla att föda sina hem-
-att slippa bli dömda utan orsak-
-eller fängslas utan anklagelse, att njuta frukten av sin möda-
-och vara så lycklig han kan. - Godfreys män anfaller Nottingham.
...den kungen skulle vara storartad.
Han skulle inte bara få folkets lojalitet utan även deras kärlek.
Så vad vill ni ha?
Slott till varje man?
Varje engelsmans hem är hans slott.
Det vi ber om, Ers majestät...
...är frihet. Frihet enligt lag!
Ers Majestät, lorder, franska flottan ligger i Kanalen.
Ni har chansen att ena era undersåtar, hög som låg.
Bara en nick till bifall.
Behöver jag bara nicka?
Jag kan göra bättre än så.
Jag ger mitt ord på att ett sådant brev skrivs.
Jag svär vid min mors liv.
Godfrey drar mot Nottingham. Jag måste stanna hos kungen.
Baldwin och Fitzrobert följer med dig. Vi möts vid Vita Hästen när du är klar.
Robin, er far var en stor man.
Och ni är er fars son.
Maggie, vem är vid huset?
Länge leve konungen!
Mina herrar.
Jag är sheriffen av Nottingham.
Bränn det! Bränn ner huset!
Jag är fransman på min mors sida.
Sir Walter! Sir Walter!
Loxley! Visa er!
Loxley!
- Vem frågar? - Jag frågar efter Robert Loxley.
- Min son är inte här och kan svara. - Så är det.
För han ligger död i ett franskt dike.
Och vem är ni, sir, som säger det?
Vem är jag?
Den som dödade honom.
Slåss om ni vågar.
Herre förbarma Dig.
Lägg dem på bordet! Nästa!
Nästa! Skynda på!
- Namn? - Loxley.
- Förnamn? - Marion.
- Jord? - 5000 tunnland.
- Lady Marion Loxley? - Det är jag.
Mina herrar, ha så trevligt!
Var är ni?
Kom hit.
- Ingen borde ha 4000 tunnland. - 5000 tunnland.
Koppla av.
Baldwin! Fitzrobert! Ta södra flanken och kringgå från väster.
Will och Allan, upp på taken och välj ut era mål.
Lady Marion.
Fienden kommer.
Försvara era ställningar!
Fort.
Följ mig.
Ta babyn någon! Snälla, rädda babyn!
John, ner!
- Det är bra. - Gå runt.
Tillbaka!
Ge plats!
Skynda. Det är bra. Snälla, skynda! Skynda!
Svärd!
Stanna! Stanna eller dö allihop!
På knä, franska hundar!
Vem för befäl?
Var går Filip i land?
När och var stiger kung Filip i land?
Min sista pil.
Dungeness! Dungeness. Två dagar.
Då vet vi. Vi har två dagar.
En gång förut tog jag farväl av en som drog ut i krig. Han kom aldrig tillbaka.
Be snällt.
Jag älskar dig, Marion.
Vi är framme.
Ge signal!
Ers nåd. Signalen. Där borta!
Tänd elden.
Bålen! Där borta!
Påbörja landstigningen.
Longstride!
Vad nytt om Walter och Nottingham?
Sir Walter är död, för Godfreys hand.
Mina herrar, vi drar i strid.
Första gången för mig. Jag tar ledningen.
Framåt!
Så många fransmän.
Vad ska göras?
Bågskyttar till klipptoppen.
Kavalleri till stranden. Vi väntar där.
- Med mig! - Bågskyttar!
Utmärkt plan.
Kavalleri!
Herregud!
Färdiga!
Framåt!
- Höj era bågar! - Höj era bågar!
Färdiga!
- Höj era bågar!
Avlossa! Avlossa!
Avlossa!
Vänta!
För Guds skull, Marion!
Loxley, ringa in din trupp och förena dig sedan med anfallet.
Följ mig!
Avlossa!
Det här ser inte ut som ett land i inbördeskrig.
Framåt!
Bågskyttar, framåt!
- Nu, Marshal. - Vi är inte nära nog, Sire.
Det var inte nära nog för Richard. Och se hur det gick för honom.
- Framåt! - Skydda kungen!
Det här är för dig, Walter.
Nej!
Marion!
Ge er!
Vänd om! Vänd tillbaka!
Vi kämpar en annan dag!
Sire! Sire!
- De har gett sig, Sire! - Ja! Till vem?
- Till honom. - Longstride!
Longstride!
Jag gjorde mig inte till kung.
Det gjorde Gud. Konung av Guds nåde.
Nu kommer ni med det här dokumentet...
...och vill begränsa min makt, given till mig av Gud.
- Sire, ni gav ert ord! - Nej.
- Ge oss vårt ord, Sire! - Befallde jag er att tala, sir?
-John... - Eller ni, madam?
- Sire, vi räknade med er! - Räkna med era egendomar i stället.
Bågskyttar!
Tur för er att jag är på nådigt humör.
Men Robin Longstride, stenhuggarens son-
-skyldig till tjuveri och uppvigling-
-som uppträdde som riddare, ett brott belagt med dödsstraff-
-förklarar jag från denna dag fredlös!
Att jagas under resten av sitt liv...
- Vi går inte med på detta! -...till dess hans obegravda kropp-
- blir as för rävar och kråkor!
Lyssna! Lyssna på mig!
Genom kungligt dekret-
-förklaras Robin Longstride, också känd som Robin av Hood,
-och alla som skyddar och hjälper honom-
-som rikets fredlösa, deras egendom förverkad-
-och de skall dödas av var engelsman som ser dem.
Spik, tack? Och en hammare.
En spik!
Iväg med er. Seså.
- Hej, pojkar. Har ni övat era knopar? - Ja.
Har ni skjutit med bågarna? Vem träffade nånting? Någon?
Den gröna skogen är de fredlösas vän.
De föräldralösa gossarna välkomnar oss. Ingen skatt, inget tionde.
Ingen rik, ingen fattig. Rättvis fördelning av naturens gåvor.
Många fel att rättas till i kung Johns land.
Vaka över oss, Walter.
Och så börjar legenden.
För Lejonhjärtat!
Svensk text: Toya, Simontax & robin8
www.SweSub.nu - ger dig en bättre mening -
FILMEN TILLÄGNAS VÄR VÄN OCH KOLLEGA
BRET JOHNSON 1958-2010